Virkeligheden kan være et samspil mellem iagttageren og det iagttagne.
Men det er bare en mening. "Fornuftens apoteose", CY 11542
Uvedkommende. Rød kode. Officerer skadede.
Uvedkommende. Rød kode. Uvedkommende.
Rød kode. Uvedkommende.
Officerer skadede. Rød kode.
Uvedkommende.
Okay, det virkede ikke.
Universet er farligt. I vores fremtid kæmper vi for at gøre det sikkert.
Jeg hedder Dylan Hunt, kaptajn på Andromeda. Det her er vores eventyr.
DET BAGUDRETTEDE MØRKE
Vi prøver igen.
-Nå? -Hvad nu?
Jeg har ændret styresystemets biofeedback. Gik turen ikke glat?
Det bemærkede jeg.
Et objekt til styrbord: 3 meter langt, afstand 15 LS, fart 50 PSL.
-15 LS, lusket objekt. -Og hurtigt.
Andromeda, definer. Hvad er det?
Ukendt. Det svarer ikke og er fjendtligt.
-Det er på vej mod os. -Hvis det rammer os med den fart...
Undvigende manøvre. ECM på max.
-Det virker ikke. Det haler ind på os. -Laver du gas?
Okay, forsvarsmissiler 1 til 5. PDL-er på standby.
-Er det nødvendigt? -Det jager os. Det er ubehøvlet.
-Værsgo, Sir. Målet er låst. -Tak, Rommie. - Fyr.
Missilerne har nået målet og målet-
-er der stadig.
-Ramte vi forbi? -De nåede målet, men fortsatte...
...som om det ikke var der. Og nu er det helt væk.
Har vi inviteret en gæst for nylig?
Ikke igen.
For jeg har en lige foran mig, som er 2,70 høj og ikke snakkesalig.
Hør her. Jeg har lige repareret den.
Harper, kom væk. Sikkerhedsstyrken tager sig af det.
-Bed dem være hårde. -Dylan, den er utrolig farlig.
Vi må stoppe den. Stol på mig.
Tyr. Mød sikkerhedsteamet på dæk 12.
"Stol på mig."
-Dylan? -Ja?
Der er noget mærkeligt her.
Beka!
Hvorfor komme her og dræbe Beka? Ved den, at hun er den udvalgte?
Eller kalkulerer den bare?
Det må vi finde ud af.
Beka!
-Dylan? Der er noget mærkeligt her. -Åh...
-Har vi inviteret en gæst for nylig? -Og nu er det helt væk.
-Fyr. -Et objekt til styrbord.
Et objekt til styrbord: 3 meter langt, afstand 15 LS, fart 50 PSL.
-15 LS, lusket objekt. -Og hurtigt.
Andromeda, definer. Hvad er det?
Ukendt. Det svarer ikke og er fjendtligt.
Det er på vej mod os.
-Undvigende manøvre. ECM på max. -Det virker ikke. Det haler ind på os.
Okay, forsvarsmissiler 1 til 5. PDL-er på standby. - Fyr.
Missilerne har nået målet og målet-
-er der stadig. Og nu er det helt væk.
Har vi inviteret en gæst for nylig?
For jeg har en lige foran mig, som er 2,70 høj og ikke snakkesalig.
Hør her. Jeg har lige repareret den.
Harper, kom væk.
-Vi må give dem lidt råderum. -Ja, vi ved ikke, hvad den finder på.
-Vi kan vente. -Og lade den gøre hvad som helst?
Tyr, mød sikkerhedsteamet på dæk 12.
Det er også en plan.
-Harper, sikkerhedsstyrken er på vej. -Bed dem være hårde.
-Andromeda, har du analyseret den? -Mine sensorer giver umulige svar.
-Den kan ikke både være her og ikke. -Fortsæt med at prøve.
For pokker da! Okay.
Harper, hvad sker der? Mr Harper?
Tyr, rapporter. - Rommie, få sendingen tilbage.
-Jeg lavede bare sjov. -Stop.
Dylan? Der er noget mærkeligt her.
Beka! Ned!
Tyr, kom op igen.
Okay, nu må du slås med en på din egen størrelse.
Tyr, skift til plasmakanon.
-Beka, har du det godt? -Ja, mægtigt.
Dylan, dårlig nyhed.
-Harper. -Han lever...
-...men jeg kan ikke gøre meget. -Forstået.
Jeg har set Harper ret mørbanket. Det skulle ikke ende sådan her.
Jeg har mistet folk før. Jeg har mareridt om Vexpak.
-Men det her er anderledes. -Han lever. Jeg har ikke givet op.
Nej, men jeg kan ikke lade være at tænke på, det skulle have været mig-
-og ikke ham.
Der er en måde at undgå, at det sker for nogen af jer.
Jeg har analyseret mikrofibre fra den indtrængende. Resultatet er underligt.
-Definer "underligt". -Rustningen er over 12 000 år.
-Har den løbet rundt så længe? -Nej. Men det underlige er...
...at fragmenterne bliver yngre. De bevæger sig bagud i tiden.
-Det er ikke underligt, men umuligt. -Kan du have taget fejl?
Okay.. Hvis du har ret. Om den bevæger sig-
-bagud gennem tiden. Hvad gør vi så? -Den ved i forvejen, hvad vi vil gøre.
-Harpers tilstand er ustabil. -Nej, Harper!
Åndedrættet er ophørt.
-Hjertet er standset. -Nej!
-Harper er død. -Nej!
Harpers tilstand er ustabil.
Åndedrættet er ophørt.
Hjertet er standset.
EEG giver intet udslag.
-Harper er død. -Nej!
Jeg kan ikke redde dig.
Nej! Harper, nej!
Hjertet er standset. Harper er død.
Hvis den bevæger sig bagud gennem tiden...
Den ved i forvejen, hvad vi vil gøre.
-Beka! Ned! -Den kan ikke være her og ikke.
-Jeg lavede bare sjov. -Et objekt til styrbord.
Et objekt til styrbord: 3 meter langt, afstand 15 LS, fart 50 PSL.
-15 LS, lusket objekt. -Og hurtigt.
Andromeda, definer. Hvad er det?
Ukendt. Det svarer ikke og er fjendtligt.
Det er på vej mod os.
Okay, forsvarsmissiler 1 til 5. PDL-er på standby. - Fyr.
Missilerne har nået målet og målet-
-er der stadig. Og nu er det helt væk.
Har vi inviteret en gæst for nylig?
Hør her. Jeg har lige repareret den.
Harper, kom væk. Sikkerhedsstyrken tager sig af det.
-Nej, Harper! Kom væk. -Trance, hvad...
Du hørte damen. Kom væk.
Den indtrængende slukker sensorerne. Ikke kun på dæk 12, men hele skibet.
Den laver en værre redelighed og dækker sine spor.
Tyr, skaf os af med den indtrængende på den måde du vil.
Skyd disciplineret og kontroller...
Tror du, at du er den første, der vil dræbe mig? Du må prøve mere.
Gud hjælpe ham.
Den er nu inde i slipstreamreaktoren. Den går ind i reaktorsystemet.
Nej!
-Den dækker sine spor. -Nej, Harper. Kom væk.
-Har vi inviteret en gæst for nylig? -Et objekt til styrbord.
Et objekt til styrbord: 3 meter langt, afstand 15 LS, fart 50 PSL.
-15 LS, lusket objekt. -Og hurtigt.
Andromeda, definer. Hvad er det?
Ukendt. Det svarer ikke og er fjendtligt.
-Det er på vej mod os. -Hvis det rammer os...
Undvigende manøvre. ECM på max.
-Det virker ikke. Det haler ind på os. -Missiler 1 til 5. PDL-er på standby.
Det er spild af tid.
Okay, Trance.
Ingen lege, gåder eller kryptiske spor fra en mulig fremtid.
-Fortæl hvad du ved. -Den der ting vil slå os ihjel.
Og intet du gør kan udslette den. Jeg ved ikke, hvad den er-
-eller hvorfor den gør det, men den kan gå bagud i tiden-
-så den ved, hvad vi vil gøre, før vi gør det.
Harper må væk og Beka må flyttes.
Alle skal indstille deres lanser på fuld plasmastyrke. Det forsinker den.
Det er alt, hvad jeg ved.
Tak, Trance. Du gik lige til sagen.
Beka?
Har vi inviteret en gæst for nylig?
For jeg har en lige foran mig, som er 2,70 høj og ikke snakkesalig.
Hør her. Jeg har lige lavet den der.
Uvedkommende. Besætningsmedlem skadet.
Den indtrængende blev sidst set på dæk 16.
Hør efter! Saml jer og angrib den indtrængende.
-For sent. Tyr. -Indtrængende i slipstreamsreaktoren.
Materiepulsatoren er aktiveret. Ukontrolleret slipstreamsproces.
Håb.
Harper.
Der er ingen anden løsning.
For sent.
Det er alt, hvad jeg ved.
Har vi inviteret en gæst for nylig?
For jeg har en lige foran mig, som er 2,70 høj og ikke snakkesalig.
Hør her. Jeg har lige lavet den der.
Harper, kom væk. Sikkerhedsstyrken tager sig af det.
Bare der var en anden måde, men jeg ser den ikke.
For pokker da! Okay.
Jeg lavede bare sjov.
Bare jeg havde mere tid... Jeg ser det bare ikke.
Alt hvad jeg ser...er død.
-Nej! -Harpers tilstand er ustabil.
Åndedrættet er ophørt. Hjertet er standset. Jeg beklager, Trance.
-Harper er død. -Harper!
Jeg er så ked af det.
Jeg kan ikke begribe, at han er væk.
Stakkels Harper.
Sig, at alt vil blive godt, Trance. At det betyder noget til slut.
Jeg ville ønske, at jeg kunne. Men det kan jeg ikke.
Den er fra fremtiden. Det er alt, hvad jeg kan sige.
Hvordan gør man det?
Gør hvad?
Vælger et liv frem for et andet.
Jeg har gjort det før, men aldrig når tabet har dræbt mig indeni.
Det knuser mig.
Vi styrer vores egne valg, Trance.
Intet andet.
Resten...
Resten er skæbnen.
Kaptajn, væsnet er begyndt at sabotere skibet igen.
Alle mænd. Det her er kaptajnen. Sort kode. Indtag kamppositioner.
-Stadig intet. -Den kan være der alligevel.
-Nu er det nok. Jeg gør det selv. -Beka, bliv her.
Stol på mig. - Status?
Vi har noget på dæk 40, sektion 7.
-Tyr, tal med mig. -Vi afventer ordrer.
Vær klar. - Trance?
Hvis der er noget, jeg skal vide, så sig det nu. Okay.
Tyr, sikr slipstreamsreaktoren. Jeg får gæsten til at dukke op.
Reaktoren virker utruet. - Gå væk.
-Gennemsøg dækket. -Forstået.
Valentine, hvor langt er vi fra det nærmeste slipstreamspunkt?
-Syv lyssekunder. Hvorfor? -Andromeda, tæl ned.
-Forbered at åbne en portal på nul. -Undskyld?
Piller den ikke ved vores slipstream? Og så tager vi den?
Er det kun mig, der ikke kan lide det? En voldsom, smertefuld død.
- Det kan jeg ikke lide. -Jeg ville bare høre.
Nul. Indleder slipstream.
-Vi er ikke døde. -Vær ikke så overrasket.
-Okay, en indtrængende. -Virkelig?
Vis det på skærmen.
-Den dimensionshopper ikke. -Den kan nok ikke.
Rum og tid betyder intet her. Den kan ikke komme noget sted hen.
Han er ikke den eneste. Hvad du end gjorde med bio-feedbacken...
-...så flyver vi i blinde. -Nej.
-Jeg har dig. -Maru.
Korrekt. Træk Andromeda ud fra slipstream.
Okay. Hold ikke igen. Plasmastød nu!
Gå!
Jeg beder dig ikke igen.
Tyr.
-Den åbner en slipstreamsportal. -Beka.
-Vi er der næsten. Jeg får jer ud. -Det bliver en hård tur.
-Jeg smider materiepulsatoren. -Er du skør?
Det kan stoppe den. Uden den kan han ikke overbelaste reaktoren.
Slipstreamssekvensen er ikke færdig. Du kan stoppe den-
-men du må hen til reaktoren. Jeg har ingen kontrol over den.
Vi er vist udenfor fare. Tyr stoppede sekvensen.
-Vi lader til at være uden for fare. -Hvor der er liv, er der håb.
Hvis du vil dræbe mig, så gør et ordentligt forsøg.
Og hold op med at spilde min tid.
Advarsel. Ukontrolleret slipstream.
Det var det sidste forløb.
Vores sidste håb og det mislykkedes. Bare jeg havde mere tid-
-til at finde en perfekt fremtid. For virkeligheden er ikke perfekt.
Der er en udvej mere.
En sand ting at regne med.
Dylan.
Jeg smider materiepulsatoren.
-Den dimensionshopper ikke. -Rum og tid betyder intet her.
Indleder slipstream.
-Hvis der er noget, jeg skal vide... -Et objekt til styrbord.
Undvigende manøvre. ECM på max.
-Det virker ikke. Den haler ind på os. -Laver du sjov?
Okay, forsvarsmissiler 1 til 5. PDL-er på standby.
-Er det nødvendigt? -Det jager os. Det er ubehøvlet.
-Målet er låst. -Tak, Rommie. - Fyr.
Missilerne har nået målet og målet-
-er der stadig.
-Ramte vi forbi? -De nåede målet, men fortsatte...
...som om det ikke var der. Og nu er det helt væk.
Dylan, det er ekstremt farligt. Vi må undgå alle konfrontationer-
-mellem væsenet og besætningen.
Stol på mig.
Man kan ikke skyde eller ryste det af sig. Okay, vi går ind i slipstream.
Nu går det løs.
Så I, hvor nemt det var? Problemet er løst.
Vi har et problem. En indtrængende i slipstreamsreaktoren slår folk ihjel.
Den indtrængende prøver at overbelaste reaktoren.
Okay. Bed Harper vende den. - Tag over, Beka.
Resten bliver og afventer ordrer.
Jeg skal hen til reaktoren. Stop det, eller jeg smider pulsatoren.
Jeg gør mit bedste. Men den er hurtig, lidt for hurtig.
-Koncentrer dig. -Okay.
Det går ikke. Jeg er lukket ude fra systemet. Jeg kan ingenting noget.
Og ved du hvad? Ikke engang i reaktoren kan man stoppe sekvensen.
Om mindre end en minut tager vi slipstreamstrømmen til perleporten.
Nu vil jeg gøre mit bedste.
Dylan, hvad laver du? Du vil dø.
Vi har ikke så mange alternativer. Jeg må gøre det.
Dylan, reaktoren slynges ikke ud. Den har tilsidesat alle systemer.
Det bliver ubehageligt, men I ved, hvordan det er:
"Hver slipstream, som man kan gå fra bagefter, er god."
-Skulle du ikke blive tilbage? -Jo.
Tak, fordi du ignorerede den ordre.
Jeg har en virkelig dårlig dag.
Den indtrængende er til styrbord. Den styrer væk fra os.
-Den er væk. For altid, tror jeg. -Hvordan kan du være sikker?
Ud fra dens perspektiv har den ikke fundet os endnu.
-Det er en lang historie. -Jeg vil høre den.
Oplever du millioner af mulige fremtider på den tid det tager mig at blinke?
Hver og en ser virkelig ud, føles, lyder, lugter og smager så virkelig-
-som det her nu?
-Med et ord: Ja. -Wow.
Okay, et spørgsmål:
Hvis det er sandt og hver fremtid er uadskillelig fra hinanden-
-og fra virkeligheden på et kvanteniveau...
Trance, hvordan kan du så vide, om noget af det her er virkelig?
Det kan jeg ikke.